NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Olin töissä sinä päivänä ravintolassa.
Päivä oli lämmin. Ukkoskuuroja.
David ja minä lähdimme töiden jälkeen baariin.
En muista sen paikallisen klubin nimeä.
Tapasimme Susan Harperin.
Hän kutsui meidät luokseen. Siellä taisi asua muitakin,
mutta talo oli tyhjä.
- Menimme hänen huoneeseensa. - Kolmestaan?
Niin.
Mitä tapahtui?
- Hän ja David harrastivat seksiä. - Entä sinä?
Minä katsoin.
Minkälaista seksiä?
Tavallista.
Entä sen jälkeen?
David lähti.
Hän lähti hakemaan lisää juotavaa ja jätti meidät kahden.
Jatka.
Ehdotin Susanille jotakin erilaista.
Mitä?
Seksileikkiä.
Tapahtunut oli vahinko.
- Suostuiko hän siihen? - Kyllä.
Miten David Alvarez todettiin syylliseksi, vaikka hän ei ollut paikalla?
Miksi murha eikä tappo?
Se on mutkikasta.
Löysikö David Alvarez jostain juotavaa?
En tiedä. Hän ei tullut takaisin.
Saisinko vettä?
Oletko sinä -
muistanut muihin syytteisiin liittyviä asioita?
En ole.
Vaikuttaa pahalta, jos lakkaat vastaamasta nyt.
Mutta vastaa varovasti.
Jäitkö silloin kahden Susan Harperin kanssa?
Jäin.
Mitä tapahtui?
Ehdotin, että hän kokeilisi jotain vähän jännittävämpää -
kuin seksi Davidin kanssa.
Mitä se oli?
Olin tehnyt kokeiluja.
Millä?
Todistuskappale 132.
En ole nähnyt näitä.
- Myönnätkö olevasi tuossa? - Ei myönnä.
Kokeilitko Susan Harperin kanssa -
tukehduttamista seksin yhteydessä?
Neuvon, että jätät vastaamatta.
Kokeilin.
Miten? Kerro tarkemmin.
Hänellä oli muovipussi päässä.
Kaulan ympärille sidottuna?
Ei. Se oli vain ohut muovipussi.
Sidoitko hänen kätensä?
En. Hänen kätensä olivat vapaina.
Sinäkö ehdotit muovipussia?
- Kyllä. - Miksi?
Samoista syistä kuin näissä kuvissa.
Tuntee hallitsevansa kaiken, sitten ei.
Tuntee olevansa vahva.
Tuntee olevansa heikko, pelokas.
- Tuntee luottamusta. - Pitikö sinun poistaa pussi?
Ei, vaan hänen.
Orgasmin huipentuessa pussi otetaan pois.
Aivoihin virtaa paljon happea sisältävää verta,
mikä aiheuttaa euforian tunteen.
Tai kuoleman.
- Surullista kyllä. - Surullista?
Ymmärsikö hän siihen liittyvät riskit?
- Kyllä tietääkseni. - Selititkö ne?
En muista.
Mikset poistanut pussia,
kun hän menetti tajuntansa? Etkö huomannut tukehtumista?
En katsonut häntä. Annoin hänelle suuseksiä.
Olimme juoneet ja ottaneet kokaiinia. Ehkä hän kuoli sen takia.
David Alvarez, joka ei ollut edes paikalla,
sai elinkautisen murhasta.
- Hänen valintansa. - Minkä takia hän valitsi niin?
En tiedä. Kysykää häneltä.
Mitä teit, kun tajusit tilanteen?
Hälytitkö ambulanssin ja poliisin paikalle?
- En. - Miksi et?
- En hoksannut. - Mitä teit?
Siivosin paikat.
Siksikö vuoteen vierellä oli pesuvati?
Kyllä. Hain vettä ja pesin hänet.
Kaadoin veden ammeeseen. Aioin viedä vadin keittiöön.
Unohdin sen.
- Minkä värinen vati oli? - Vihreä luullakseni.
Jätitkö hänet sinne vuoteelle makaamaan?
- Kyllä. - Mitä teit sitten?
- Kävelin kaduilla. - Entä sen jälkeen?
Palasin Belfastiin.
- Ja muutit nimesi Paul Spectoriksi. - Kyllä.
Olitko yhteydessä David Alvareziin?
- En ollut. - Etkö missään vaiheessa?
En.
Toistan kysymykseni.
Miksi hän otti syyn niskoilleen?
Hän arveli kai tekevänsä oikein.
Mutta minkä takia -
syyn ottaminen hänen niskoilleen oli oikein?
Sano sinä.
Hän sanoi olevansa sinulle velkaa.
Nainen puhuu.
Hän oli suuren palveluksen velkaa,
koska suojelit häntä lapsena.
Niinkö?
Sinä kerroit,
ettei isä Jensen käyttänyt sinua hyväksi Gortnaculissa.
Teit itsestäsi vastenmielisen, jotta hän ei koskisi sinuun.
En muista sitä.
En muista puhuneeni sinulle koskaan.
Jokaista poikaa käytettiin siellä jotenkin hyväksi.
Kukaan ei välttänyt sitä.
Itse asiassa jotkut pojat valittiin erityiskohtelua varten.
Ja sinä -
olit isä Jensenin suosikkeja.
Sinulla oli lempinimikin.
Hän sanoi sinua "Nätiksi Pojaksi".
Hän valitsi sinut suosikikseen koko vuodeksi.
Kun sinun piti valita seuraajasi,
sinä ohitit David Alvarezin.
Valitsit jonkun muun.
Ja siksi David on sinulle ikuisesti kiitollinen.
Tai oli, kunnes selvisi,
että ystävä, jota hän suojeli valitettavan, tappavan vahingon takia,
olikin ystävä,
joka oli aloittelemassa sarjamurhaajan uraansa.
Lopeta teeskentely, Peter.
Tunnusta.
Pysy lujana -
ja myönnä muistavasi kaiken.
Muistat kaiken.
Anteeksi, mutta te vahingoitatte asiakkaani tilannetta tahallanne.
Tuo pitää poistaa litteroinnista.
Etkö pelännyt, että poliisi lähtee perääsi?
Peter Baldwinin perään siis.
Jolla ei ollut vakituista osoitetta Lontoossa.
En pelännyt.
Vuotta myöhemmin asuin Belfastissa Paul Spectorina,
jolla olisi pian vaimo ja lapsi.
En totta puhuen ajatellut Alvarezia ja Harperia paljonkaan.
Minulle on kerrottu Paul Spectorista ampumisestani lähtien.
Kauhistuin ensin.
Mutta myönnän...
Vähä vähältä -
hän on alkanut kiehtoa minua.
Pysyttele Susan Harperin kuolemaan liittyvissä tosiasioissa,
äläkä spekuloi asioilla, joita et voi muistaa.
Spekulointi on kiehtovaa.
Asettelin kuulemma Sarah Kayn alusvaatteet -
sängylle hänen muotonsa mukaisiksi.
Tein niin lapsena.
Asettelin äitini vaatteita sängylle -
ja kuvittelin hänen makaavan siinä.
Se kiihotti minua.
Sitten kun olin noin 12-vuotias,
hankin käyttööni naisten alusvaatteita.
Masturboin niiden avulla.
Onko se perverssiä?
Johtiko se minut tähän?
Vai kävikö niin aiemmin Gortnaculissa?
Vai silloin, kun äitini kuoli?
Haluan tietää.
Haluan tutustua aitoon minääni.
Älä sitten piileskele muistinmenetyksen naamarin takana.
Meillä kaikilla on naamarimme.
Sinulla varmasti.
Eräät muistot...
Ajatukset, jotka tuntuvat muistoilta.
Ne alkavat palata.
Tämä kuulustelu on eksynyt harhapoluille.
Ja ääni.
Ääni, joka hokee: "Menetämme hänet."
Ainakin yksi ihminen välitti siitä, jäänkö henkiin.
Se olin minä.
Se oli minun ääneni.
Ja välitin siitä.
Minusta kuolema olisi ollut liian helppo ratkaisu sinulle.
Liian helppo pako.
En halunnut, että väistät siten järjestelmän.
En halua sitä vieläkään.
Haluan, että sinua rangaistaan tekemistäsi rikoksista.
Rose Stagg osui täysin oikeaan.
Hän näki lävitsesi.
Hän näki lapsellisen halusi -
saada herkeämättä kuunteleva yleisö haltuusi.
Haluat huomiota.
Haluat olla huomion keskipiste.
Haluat erityiskohtelua,
jotta voit jättää jälkesi.
Mutta se on vain esitys.
Kaikki se.
Esiinnyt minulle, asianajajallesi,
lääkäreillesi, hoitajillesi,
psykiatrillesi, jopa perheellesi.
Se kaikki -
on vain yksi valtava esitys,
jolla suojelet -
sydämesi hirvittävää mustaa aukkoa.
Arvaa mitä. Sinun on aika kasvaa aikuiseksi.
Kanna vastuusi siitä, mitä olet tehnyt.
Lopetetaan tämä surkea näytelmä.
Vaadin, että pidämme tauon.
Haluan valmistella asiakkaani kanssa kirjallisen lausunnon -
Susan Harperin kuolemasta.
Kuulustelu keskeytetään kello 15.47,
jotta Paul Spector saa neuvotella asianajajansa kanssa.
Hae vastaava konstaapeli.
Murhaaja!
Päästä irti!
Älä koske minuun! Kuuletko?
Älä yritä koskea minuun!
Oletko sinä juonut?
Saattakaa herra Healy ulos.
Missä ambulanssi viipyy?
Ei hätää.
Aja.
Aja!
Minä tärisen.
- Paljonko näit? - Monitorin kuva katosi.
- Hän löi Gibsonia. - Se ei loppunut siihen.
Tämä päättyi karmealla tavalla.
Miten niin päättyi?
- Emme voi enää edustaa häntä. - Miksi emme?
En ole ikinä nähnyt sellaista väkivaltaa.
Mitä me äsken näimme? Juuri sen, mistä sinä puhuit.
He ovat toistensa pakkomielle. Paul muuttuu "pahaksi Pauliksi".
Jos Larson ei löydä todisteita dissosiatiivisesta häiriöstä,
sivupersoonista, etsitään psykiatri, joka löytää.
Tuloksena on "mielenvikaisuus" -
tai "syyllinen mutta mielenvikainen".
En halua olla samassa huoneessa hänen kanssaan.
Ymmärrän. Ihailet Gibsonia. Haluat olla samanlainen isona.
Jos et pysty keskittymään syytettyyn,
älä valitse puolustusasianajajan uraa.
- Tai rikosoikeutta. - Hyvä on.
- Mitä? - Olet yksin.
Avaa suu.
Pure hampaat yhteen.
- Tekeekö kipeää? - Ei.
Kuuluuko rutinaa? Onko näön kanssa ongelmia?
Ei ole.
Sinulla on luultavimmin poskiluun murtuma.
Suosittelen pehmeää ruokaa noin kahden viikon ajaksi.
Verta vuoti runsaasti,
mutta haavat ovat pieniä ja tarvitaan vain pari tikkiä.
Huuhtele haava, niin tarkastan sen.
Menetkö tähän makuulle?
- Onko kipuja? - Hieman.
- Tarkistanko, onko virtsassa verta? - Kyllä.
- Jää yön yli tarkkailtavaksi. - Se ei ole tarpeen.
Pelkkä vuode ja aamiainen vain.
Ompelen kohta kulmakarvasi.
Käväisen ennen vuoron loppumista.
Paljonko kello on?
Vähän yli kaksi.
Yhdeksäs yövuoroni peräkkäin. Olen ollut täällä 17 tuntia.
Alan olla liian vanha.
Olet varmasti iloinen, että pelastin hänet.
- Entä Tom Anderson? - Käsi on poikki.
Laitoimme luut kohdalleen ilman leikkausta.
Hän pääsi kotiin käsi kipsissä.
Kun ajatellaan,
että posttraumaattinen stressihäiriö on epätodennäköisempi,
jos trauman jälkeen ei nuku,
ehkä minun kannattaisi pitää sinut hereillä vielä jonkin aikaa.
Eikö sinulla ole kotia?
On. Vaimo ja viisi lasta.
12-vuotiaasta tyttärestä seitsenkuiseen poikaan.
Jos menen nyt kotiin,
vaihdan vaippoja ja ruokin vauvan neljältä.
Voin yhtä hyvin istua tässä hetken.
Esitän kysymyksiä.
Niinkö?
Kyllä.
Anna tulla.
Pidätkö kukista?
Totta kai.
Osaatko soittaa mitään soitinta?
Soitin pienenä viulua.
Oletko ollut onnellinen, ja jos olet, niin milloin?
Silloin, kun olin pieni ennen isäni kuolemaa.
Onko sinulla oikeita ystäviä?
On muutama.
Oletko toivonut jonkun kuolemaa?
Olen.
Oletko hyvä uimaan?
Todella hyvä.
Ovatko miehet vai naiset vahvempia?
- Mitä arvelet? - Naiset ilman muuta.
Tarttukaa jo ohjaksiin.
Niin käy kuitenkin, joten äkkiä nyt.
Mikä on lempivuodenaikasi?
Kevät.
Onko herra Spector uhannut itseään tai muita tällä viikolla?
Hän ei ole rikkonut sääntöjä paluunsa jälkeen.
Onko tuloksista löytynyt mitään?
Oletko löytänyt ristiriitaisuuksia?
En ole,
mikä ei ole yllättävää hänen ammattinsa huomioon ottaen.
Tiedän,
että tutkitte alitajuisia prosesseja muistinmenetyksen takana -
ja että poikkeuksellinen lääkäri ottaisi sen riskin, että kirjoittaisi -
potilaan tekeytyvän sairaaksi,
mutta kaikella kunnioituksella, niin teidän tulisi tehdä.
Niinkö?
Tietokonetomografian kuvat olivat normaaleja.
Magneettikuvissa aivot ja selkäydin olivat normaaleja.
Rakenteellisista aivovaurioista -
ei löytynyt jälkiä tutkimuksissa eikä kuvissa.
Hän on valehdellut aiemminkin ja hyötyy merkittävästi -
oireidensa liioittelusta ja keksimisestä.
Muistinmenetys on teeskentelyä.
Hän todisti vaarallisuutensa.
Muistinmenetys ei ole aito.
Tuo en ole minä.
Mitä?
Katson kehoani, enkä se ole minä.
Tottuminen vie aikaa.
Saimme raportin nuorisovankilasta.
Katie Benedetto on vahingoittanut itseään.
Miten?
Hän viilteli itseään luun palalla.
Mitä?
Hän löysi palasen ilmeisesti ruoasta.
Jessus sentään.
Onko sinulla onnellista muistoa, jonka sinä muistat?
Ajattelin, että sisälläni on musta aukko, jota mikään ei voi täyttää.
Sitten sain tyttären.
Muistan, kun nukutin häntä ensimmäistä kertaa.
Pitelin häntä sylissäni.
Keinuttelin häntä.
Minä katselin häntä koko ajan, ja hän katseli minua.
Tuntui, että hän luotti minuun. Hän tunsi olevansa turvassa.
Niin se varmaan oli, sillä hänen silmänsä painuivat kiinni.
Vähä vähältä.
Sitten hän nukkui.
Se on hyvä muisto.
Miksi kävit Stella Gibsonin kimppuun?
Miksi mursit sen miehen käden?
On olemassa näkyvä ja näkymätön maailma.
Siksi ihmiset satuttavat itsensä.
Voiko minua hoitaa?
Tietenkin.
Entä parantaa?
Se on eri asia.
Mitä tekisit, jos olisin potilaasi?
Yrittäisin saada sinut kiinnittämään huomion asioihin sellaisinaan.
Tukisin selkeää ajattelua ja avosydämisyyttä.
Yrittäisin kehittää kykyäsi -
tuntea jotakin mutta olla toimimatta sen mukaisesti.
Yrittäisin auttaa näkemään ajatusten ja todellisuuden eron.
Sinä olet varmaan hyvä isä.
Miten niin "hyvä isä"?
Joka on läsnä.
Lastensa elämässä.
Onko kukaan kertonut, että joskus pahoja unia ei muista?
Onko äiti tai isä kertonut niistä?
On. Äiti vei minut kerran lääkäriin.
Oletko nähnyt pahoja unia Joanin ja Stephenin luona?
En kai.
Ei ole. Hän nukkuu sikeästi.
Isä näki samanlaisia unia, kun hän oli lastenkodissa.
Niinkö?
Kertoiko hän niistä?
Hän näki pelottavia asioita.
Mitä tunnet nyt isääsi kohtaan, Olivia?
Minä rakastan häntä...
Mutta?
En taida käydä hänen luonaan vähään aikaan.
Milloin te tapaatte taas?
Sitten kun olen aikuinen. Tai kun olen saanut lapsen.
Ehkä vien tyttäreni häntä tapaamaan.
Mitä kasvoillesi tapahtui?
Olin kolarissa.
En ollut.
Paul Spector hyökkäsi kimppuuni.
Minulla on tuollaisia jälkiä.
Näytä.
- En voi. - Miksi et?
Ne ovat reisieni yläosassa ja jalkapohjissani.
En halunnut kenenkään näkevän niitä.
Ne olivat yksityisiä.
Miksi teit niitä?
Samasta syystä kuin sinä.
Mistä muka?
Vihan takia.
Miksi olit vihainen?
Isäni takia.
Miksi?
Hän kuoli.
Miten?
Hän oli sairas.
Kuinka vanha olit?
Olin 14.
Isäni teki itsemurhan.
Sehän oli onnettomuus.
Hän halusi ajaa moottoripyörällä.
Vaikka tiesi, että olin huolissani,
kun hän tuli myöhään kotiin.
Hän rakasti prätkäänsä enemmän.
Rakasti nopeutta enemmän kuin ainoaa tytärtään.
Se ei ole onnettomuus.
Senkö takia pilaat elämäsi?
Et saa isääsi takaisin,
vaikka kuinka yrität.
"Oli mies kaksinaisten tekojen
Joka kulki puutarhansa täyteen kylvien
Mutta kun siemenet alkoivat kasvaa
Oli puutarha kuin täynnä lunta
Kun lumi alkoi sulaa
Se oli kuin laiva ilman vahvistuksia
Kun laiva alkoi purjehtia
Se oli kuin lintu ilman pyrstösulkia
Kun lintu alkoi lentää
Se oli kuin kotka joka taivaalla liitää
Ja kun taivas alkoi karjua
Se oli kuin leijona oveni luona
Kun oveni alkoi murtua
Se oli kuin keppi selkäni luilla
Ja kun selkääni alkoi särkeä
Se oli kuin taskuveitsi sydämessä
Ja kun sydämeni alkoi vuotaa verta
Se oli kuolemaa ja kuolemaa
Ja kuolemaa tosiaan"
Tee minulle palvelus.
Tiedän, että kaikki tuntuu tahritulta.
Saastuneelta.
Mutta niin ei ole.
Meillä kaikilla on sisällämme ääniä,
jotka sanovat, että olemme pettymys -
ja että työllämme ei ole merkitystä -
eikä se ole tarpeeksi hyvää, vaan liian hidasta ja kovaa.
Mutta kun ajat ovat kovat,
tarvitaan kovia unelmia.
Mutta oikeita unelmia, ei valheita.
Ei epätodellisuutta kuten Paul.
Sinun pitää taistella itsesi puolesta.
Sillä juuri nyt -
sinä olet vaarassa.
- Mitä tämä on? - Suklaasi.
En halua tätä, vaan tuon.
Olet diabeetikko. Saat erikoissuklaata.
En pidä siitä. Haluan tuota.
Tämä maistuu koiran suklaalta. En syö tätä.
- Et saa muuta. - Anna rahat sitten takaisin.
Käytin rahat siihen, mitä toivoit.
Haluan rahani takaisin.
Rauhoitu, Mark.
En suostu syömään tuota paskaa!
Rauhoitu, tai sidomme sinut.
Haukutko minua homoksi?
- En haukkunut. - Haukuit homoksi!
Rauhoitu nyt.
Me kaikki tarvitsemme rakkautta ja hoivaa.
Kuolemaa ja tuhoa on liikaa.
Ystävien, jotka rakastavat...
tulisi lämmittää kuin aurinko.
Heidän pitäisi lohduttaa,
ei jähmettää ystäväänsä halveksunnalla ja vihalla.
Viha syövyttää uskomme siihen, että meille voi tapahtua jotain hyvää.
Paulin on tuhonnut hänen vihansa -
ja raivonsa.
Ja sinä...
Satutit ystävääsi tehdäksesi vaikutuksen Pauliin.
Mutta Paul ei välitä.
Hän ei edes tiedä sinusta.
Päästäkää irti!
Varokaa hänen päätään!
Mennään!
Menkää!
Haistakaa vittu!
Haistakaa kaikki vittu!
Meitä rakastettiin paljon,
vaikka isämme eivät voineet pysyä luonamme.
Ehkä jonkun täytyy pidellä meitä, kun suremme,
mutta sen pitää olla joku, joka voi tuntea tuskamme,
ei nauttia siitä.
Ei joku, joka hylkää meidät.
Voi taivas! Hälyttäkää ambulanssi!
Ambulanssi! Missä Spector on?
Missä Spector on?
Tarkistakaa hoitohuone! Rauhoittumishuone!
Ja keittiö!
Voi paska.
Baileyn huone!
Voi luoja.
Nostetaan alas.
Varo hänen päätään.
Aukaise vyö.
Paul.
Anteeksi.
Gibson puhelimessa.
Selvä.
Mitä nyt?
- Minun pitää mennä. - Mitä nyt?
En voi kertoa.
Onko kyse Paulista?
Hei, Katie.
Voi luoja. Tri Larson.
Olen pahoillani.
Paul Spector, jota syytettiin neljästä murhasta Belfastin alueella,
löytyi illalla kuolleena eräästä Foyle Clinicin huoneesta.
Hän oli siellä arvioitavana.
Tutkimme syitä siihen, miten hänen menetti henkensä -
ollessaan kakkostason valvonnassa.
Spector, joka oli 32-vuotias, löytyi kuolleena kello 21.31.
Häntä yritettiin elvyttää,
mutta hänet julistettiin kuolleeksi kello 21.51.
Foyle Clinicin ylilääkäri loukkaantui välikohtauksessa.
Hän on sairaalassa, ja hänen tilansa on vakaa.
Hänellä ei ole hengenvaaraa.
Eräs toinen potilas, 29-vuotias Mark Bailey, surmattiin.
Perheelle on ilmoitettu.
Hänen kuolemaansa tutkitaan.
Pohjois-Irlannin poliisi vahvistaa, ettei ketään muuta etsitä -
Fiona Gallagherin, Sarah Kayn,
Alice Parker Monroen tai Joseph Brawleyn murhiin liittyen.
Jokainen kuolemantapaus tutkitaan.
Rikoskomisario Eastwood valvoo tapauskansioiden valmistelua.
Viimeaikaisten tapahtumien johdosta ja tästä päivästä lähtien -
minä luovun -
Operaatio Musiikkimiehen tutkinnan johtotehtävästä.
Poliisipäällikkö on ottanut eroanomukseni vastaan.
Haluan kiittää -
rikosylikomisario Gibsonia hänen ahkeruudestaan,
velvollisuudentunnostaan -
ja johtajuudestaan tutkinnan aikana.
Kiitoksia.
Olen pahoillani.
Pidä itsestäsi huolta, Dani.
Samoin te.
"Ennen vanhaan, kun toivominen vielä auttoi,
asui eräs kuningas, jonka tyttäret olivat kauniita.
Nuorin oli niin kaunis,
että jo kaikenlaista nähnyt aurinkokin -
ihaili häntä aina lämmittäessään hänen poskiaan.
Kuninkaanlinnan kupeessa sijaitsi laaja, synkkä metsä.
Metsän keskellä, vanhan lehmuksen juurella,
oli kaivo.
Keskellä kuumaa päivää prinsessa käveli metsään -
ja istahti viilentävän kaivon reunalle.
Ajankulukseen hän otti kultaisen pallon -
ja heitteli sitä ilmaan.
Se oli hänen lempilelunsa."
Kiitos.
"Prinsessa makasi sängyllä,
kun sammakko hiipi lähemmäs ja sanoi:
'Minua väsyttää. Haluan nukkua yhtä sikeästi kuin sinä.
Ota minut syliin, tai kerron isällesi.'
Prinsessa suuttui niistä sanoista -
ja heitti sammakon päin seinää.
'Nyt saat levätä, vastenmielinen sammakko!'"
Hänen pitää suudella sammakkoa, ei heittää sitä.
Se on Disneyn juttu.
Tämä on se oikea satu.
"Mutta kun sammakko putosi,
se ei ollut enää sammakko,
vaan prinssi,
jolla oli kauniit ja ystävälliset silmät."
JOKA EI RAKASTA PYSYY KUOLEMAN VALLASSA
Tekstitys: Kati Karvonen-Smith